Nepravedno zanemareni CA ciklidi
- Detalji
- Napisao/la Danijel Ban - dante
- Hitova: 9096
Na prvi spomen pojma ciklidi velika većina onih, bar malo upućenijih hrvatskih vlasnika akvarija pomislit će na one prekrasne, obojane svim mogućim bojama, ribe porijeklom iz jezera Malawi. Isto tako, na njih će pomisliti i većina akvarista-ciklidaša. Na to će se pomalo uvrijeđeno javiti ona manjina, ali još uvijek relativno dobro zastupljena, ciklidaša-tanganjikaša koji će ponosno istaknuti kako su njihove ribe ipak nekako tajanstvenijeg karaktera te intenzivnijeg i raznovrsnijeg kolornog spektra, nego ove kolega-malavičara.
Netko će se tada sjetiti i sramežljivo napomenuti da su i skalari isto ciklidi, ali tu napomenu vjerovatno nitko neće ozbiljnije ni percipirati.
Tada će netko novi i neupućen upitati kakve bi on ciklide mogao staviti u akvarij od 100 litara. Kolege-malavičari će na to važno odgovoriti kako nijedna vrsta Malawi ciklida ne može ići u tako mali akvarij jer je minimum nekakvih 200 litara pa će lopticu prebaciti na tanganjikaše koji ipak imaju veći izbor takvih "neozbiljnih" ciklida. Na to će se ovi zato pohvaliti kako je istina da oni imaju riba i za tako male akvarije jer je Tanganyika posebna baš po raznolikosti vrsta i tamo žive jedni od najmanjih ciklida na svijetu, popularnih multića, pa do onog najvećeg, odnosno 90-centimetarskog Boulengerochromis microlepisa.
Tek tada, možda kojim slučajem, nekom padne na pamet da postoje i druge vrste ciklida, a među njima i neke vrste koje bi mogle u 100-litarski akvarij. Spomenut će se tada zapadnoafrički Kribenzisi i Thomasiji te južnoameričke Nannacare, Apistogramme i Ramirezi koji u principu svi bez problema mogu i u pola manji akvarij.
Čak ni tada vjerovatno se nitko neće sjetiti centralnoameričkih ciklida i da uz one velike postoje i manji CA ciklidi, tipa Sajica, Multispinosa ili recimo Nigrića koji bez problema mogu funcionirati u akvariju od 100-120 litara.
Stoga pišem ovaj članak kako bi se malo prisjetili ovih prekrasnih i interesantnih riba.
Centralna Amerika
Sam pojam Centralne Amerike ima nekoliko definicija.
Jedna, koja je više geografska, kaže da je to kopneni most koji spaja Sjevernu i Južnu Ameriku, a prostire se južno od prevlake Tehuantepec u južnom Meksiku jer sjeverno je geološki Sjeverna Amerika, pa do prevlake Darien na granici Paname i Kolumbije, a uključuje i karipske otoke.
Druga, više politička, uključuje i Meksiko do granice sa SAD-om, dok treća u to uključuje i Kolumbiju i Venezuelu koje su geografski čista Južna, ali sve skupa pod nazivom Srednja Amerika.
No, mi smo ovdje ipak radi ciklida, a oni ne poznaju granice.
CA ciklidi
Centralnoamerički ciklidi ubrajaju se među najotpornije i najprilagodljivije pripadnike porodice ciklida. Budući da u prirodi žive u tropskoj klimi najviše im odgovara temperatura 23-25C, ali koji stupanj gore-dolje ne igra kod njih veliku ulogu. Odgovara im blago alkalna, polutvrda do tvrda voda. Velika većina vrsta već se dugo uzgaja u zatočeništvu, kako vani tako i kod nas, stoga da su se već odavno navikle na našu vodu. Naravno da postoje i vrste koje su rjeđe u akvaristici pa još uvijek dolaze iz divljine te su stoga i nešto osjetljivije na parametre. Raznih su veličina i načina prehrane tako da je izbor širok, od malene miroljubive Herotilapie multispinose koja naraste u prosjeku 12-tak cm, do Parachromis doviija koji dosegne i preko 70cm i pojest će svaku ribu koja mu stane u usta, a onu koja ne stane će vjerovatno barem pokušati pojesti ili zatući.
Monogamne su i formirani par obično trajno ostaje skupa te zajednički brinu za mlade, čuvaju ih i odlični su roditelji spremni postaviti se na svaku ribu koja je prijetnja njihovom podmlatku. Za većinu vrsta posebni uvjeti za mrijest nisu potrebni, štoviše neke su kao pravi zečevi što ponekad ide i na živce jer dolazi do problema kuda s tolikim mladima. No, mladi se uvijek mogu nekome i pokloniti, a ako vam se ne da zamarati ostavite ih u akvariju da se sve riješi putem prirodnog odabira. Naime, prilikom pripreme za iduće leglo, roditelji će postojeće mlade gledati kao prijetnju za novu generaciju te će ih većinu pojesti, oni ili drugi sustanari ako ih ima.
U tom slučaju preživjet će jako mali broj najsposobnijih i najsnalažljivijih, čiji višak onda neće biti problem udomiti.
Kao što smo već rekli, svi CA ciklidi su prilično otporni i neće se odmah izvrnuti nakon nekakvog variranja u kvaliteti vode, ali ipak će na lošu kvalitetu ili nedostatak kisika reagirati odbijanjem hrane, tromošću ili teškim disanjem. Zbog toga je potrebna iznimno kvalitetna filtracija i aeracija u akvariju.
Ostali troškovi su stvarno minimalni jer rasvjeta nije bitna, budući da biljke s njima baš i neće uspijevati tako da je doslovno dovoljna nekakva ledica od par Watta za akvarij od 200 litara.
Dapače, ako ne "štedite" na centralnom grijanju pa preko zime ne spuštate temperaturu u stanu ispod 21C ne samo da ćete potrošiti manje energenta za grijanje nego da ga gasite ili smanjujete preko noći, nego će i sam grijač potrošiti neznatno struje za tu razliku od dva stupnja.
Voda se kod udomaćenih vrsta komotno ulijeva direktno iz pipe uz poželjan dodatak FFM-a ili nekog sličnog proizvoda.
Prehrana nije komplicirana jer nisu izbirljive i prihvaćaju svu hranu, ali trebali bi znati jesu li vaše ribe pretežno herbivori, omnivori ili karnivori odnosno piscivori te ih sukladno tome hraniti što kvalitetnijom hranom za njihovo dobro.
Životni vijek CA ciklida proteže se u rasponu od kojih 6-7 pa do 15 i više godina, ovisno o vrsti, a naravno i o uvjetima držanja u akvariju.
Prije nego nabrojim neke vrste i osnovne uvjete njihovog držanja napomenuo bih da niti jednu vrstu ciklida ne bih preporučio nekom početniku nego akvaristu s nekakvim iskustvom i predznanjem koji ipak zna šta radi i u što se upušta. Kao prvi problem istaknuo bih početnički entuzijazam koji će vjerovatno kod većine brzo splasnuti pa će se na kraju akvarij zapustiti i završiti kao bara, a ribe ugibati u agoniji. Ciklidi su ipak dugovječne ribe koje ćete imati godinama, a budući da se lako razmnožavaju, možete ih držati dokle god želite.
Drugi problem je početnička tvrdoglavost jer kad nekom kažeš da za nešto treba 200 litara, on to stavi u 100, ili mu kažeš da u taj akvarij može staviti toliko komada i koje vrste, on naravno podupla i ubaci još kakvu Bettu ili skalara kako bi imao i kakvu veću ribu, jer ako može toliko pa može i još malo. Ili mu kažeš da treba kvalitetnu mrcinu od filtera, a on kupi onaj mini koji ima filter-materijala veličine jednog prsta, ali na njemu piše 500 litara na sat, a njegov akvarij ima samo 100. Ili objasniš da su ciklidi izuzetno teritorijalne ribe i da u akvariju mora biti dovoljno kamenja, panjeva i granja kako bi svaki par pronašao svoj zaklon, a on ubaci dva kamenčića i granu.
Treći problem je usko vezan na drugi, ali to ne muči samo početnike nego sve akvariste jer svi bi mi htjeli što više i što veće, a ograničeni smo prostorom, slobodnim vremenom i naravno financijskim mogućnostima. Znači, ono što ću navesti je, ne optimum za držanje tih riba, nego stvarno minimum u kojem ribe neće ispaštati, ako se držanje životinja u zatočeništvu uopće može tako nazvati, a vi ćete uz primjerenu brigu i održavanje svoje ljubimce moći imati godinama.
Nabrojimo nekoliko jednostavnih, nezahjevnih i udomaćenih vrsta:
Archocentrus multispinosa - Multispinoze: Mali, za ciklidne pojmove miroljubiv ciklid. Grupa od 5-6 komada trebala bi bez problema funkcionirati u akvariju od 100+ litara.
Amatitlania (ex.Archocentrus) Sajica - Sajice: Malo veće od gore navedenih, isto miroljubive. Grupa 5-6 komada u 100+ litrašu ili kombinacija 1 par i 1 par multispinosa.
Amatitlania (ex.Archocentrus) nigrofasciatus - Nigrići: Neznatno veći, ali izrazito agresivni ciklidi, 1 mrijesni par u 90-100 litara. Po meni, iduća opcija je grupa od 20-tak komada u 200+ litrašu jer se u većem broju agresija raspoređuje između jedinki. Bojim se da bi u varijanti 6-7 komada dominantni par toliko izmaltretirao ovih nekoliko da ne bi dugo poživjeli.
Neetroplus nematopus: Jedna od najagresivnijih riba u akvaristici. Nisu prevelike, otprilike kao nigrofasciatusi. Vrijedi kao i za njih, eventualno moguće kombinirati s Nigrićima u 200+ ltara ili s drugim većim ribama u većim akvarijima.
Andinoacara (ex.Aequidens) pulcher – Plava Acara: Riba veličine 16-20cm, ali jako miroljubiva za jednog ciklida. Paše joj društvo manjih riba dovoljno velikih da joj ne stanu u usta. Za 1 par 100+ litara ili u 200 kombinirati sa sajicama i multispinosama ili čak švertovima i molijima. Veće ribe, kao i one svoje vrste, će doživljavati kao prijetnju.
Rocio (ex.Cichlasoma) octofasciata – Jack Dempsey: Riba od svojih 25cm, dosta agresivna za vrijeme mrijesta. 200 litara za 1 par. U zajedničkim akvarijima, ako nisu barem 1000+ litara, je po meni tolike ribe bolje držati same nego u paru jer agresivniji mrijesni par te veličine lako zauzme više od pola 500 litarskog akvarija i onda nastaje kaos.
Tu je još pregršt što manjih što većih riba za 200+ litarske akvarije pa nabrojimo samo neke:
Thorichthys meeki, Thorichthys ellioti, Trichromis salvini, Hypsophrys nicaraguensis , Archocentrus centrarchus, Cryptoheros spilurus...
Uz njih postoje i neke prave mrcine od riba za ogromne akvarije poput nekoliko vrsta Vieja, Petenia, Herichthysa i Parachromisa.
Pretpostavljam da je razlog zbog kojeg se akvaristi rijetko odlučuju za centralnoameričke ciklide njihova skromnija obojenost u odnosu na neke, njihova veličina, agresivnost i brojno potomstvo pa se nadam da sam ovim člankom ipak barem nekoga uspio zainteresirati za ove fenomenalne, izuzetno inteligentne ribe koje će svakog pravog ljubitelja ciklida godinama oduševljavati svojim karakterom.